Eternal+Sunshine+of+the+Spotless+Mind

Hur skulle du reagera om du fick ett brev på posten som löd: "Någon du känner har precis raderat dig från sitt minne"?

Det var den frågan konstnären Pierre Bismuth ställde sin gode vän Michel Gondry någon gång i början av förra årtiondet. Gondry, som både är manusförfattare och filmregissör, tog frågan vidare till manusförfattaren Charlie Kaufman och tillsammans började de tre herrarna klura ut en historia där frågan skulle besvaras. Kaufman färdigställde ett manus, som Gondry sedan regisserade och 2004 släpptes filmen till universala hyllningskörer och omedelbar kultstatus. Filmen i fråga är **Eternal Sunshine of the Spotless Mind**.

media type="youtube" key="07-QBnEkgXU" height="315" width="560"

=Handling= Eternal Sunshine of the Spotless Mind handlar om Joel (Jim Carrey). Han är ensam, oälskad och deprimerad. Han känner sig fast i sitt tråkiga och händelselösa liv, tills den dagen han träffar Clementine (Kate Winslet) på en strandfest och blir kär. Trots att de är varandras motsatser, rent personligt, så växer en kärlek fram. Men med tiden blir kärleken svårare att hålla kvar vid. Det hela leder till att Clementine börjar att ignorera Joel helt, som om hon inte visste vem han var, vilket får Joel att ifrågasätta hennes beteende och deras relation. När han väl får reda på att hon har raderat honom från sitt minne, bestämmer han sig för att göra samma sak. Men minnesradereringsproceduren är en svår sådan, där Joel blir tvingad att återuppleva sina minnen med Clementine, och resan genom tid och rum i hans hjärna blir en tankeställare både för honom och för människorna runt omkring honom.

Låter det som vilket romantiskt drama som helst? Tro mig när jag säger att Eternal Sunshine är så mycket mer än bara ett romantiskt drama. Precis som manusförfattaren Charlie Kaufmans tidigare filmer (I Huvudet På John Malkovich, Adaptation, Human Nature) så bygger filmen på en simpel och tankeväckande premiss, som vrids runt sin egen axel tills något helt annat uppstår. Efter 10 minuter går det att kategorisera in Eternal Sunshine bland alla andra quirky dramakomedier där huvudkaraktärerna ter sig vara varandras motsatser, men 30 minuter senare har allt utvecklats till ett psykologiskt, men samtidigt romantiskt, science-fictiondrama, med stora doser av mörk humor och ångest. Det är ett originellt och tankeväckande manus, och det kom inte som en speciellt stor överaskning när Bismuth, Gondry och Kaufman fick kliva upp på scen och ta emot en varsin Oscar för bästa originalmanus, år 2005.

Kaufmans första utkast, baserat på herrarnas idé, finns att läsa i sin helhet här: [] Den som orkar se hela filmen, och sedan läsa hela manuset, kommer dock snabbt att inse att det är två helt olika versioner av en och samma grundstory. Orsaken till detta är dels att manuset bearbetades ytterliggare innan filmandet statade, men även då filmens regissör, Michel Gondry, är en filmskapare utöver det vanliga. Innan filminspelningen påbörjades tvingade han in Jim Carrey och Kate Winslet på ett hotellrum och lät dem dela med sig av relationshistorier, läsa igenom dialogen samt improvisera ihop en hel del, allt för att deras realtion i filmen skulle kännas äkta, och även större delen av Mark Ruffalo och Elijah Woods dialog är improviserad. Michel Gondry är helt enkelt en spontan filmskapare, olik alla andra.

=Regissören= Michel Gondry påbörjade sin filmkarriär genom att göra musikvideos åt en hel radda olika artister under 90-talet. Hans unika stil, spännande syn på specialeffekter och annorlunda sätt att manipulera bilden gav honom bidrog till ökad uppmärksamhet, och allt större artister ville arbeta med honom. Det var först efter att hans musikvideokollega Spike Jonze rekomenderat honom som regissör åt filmen Human Nature som hans karriär böt riktning och han klev in i filmens värld. Human Nature, med manus av Charlie Kaufman, fick blandad kritik och är tyvärr nästan bortglömd idag. Men den gav Gondry en smak av filmbranchen, samt en ny vän i Kaufman, och utifrån det växte Eternal Sunshine fram.

Bortsett från filmens manus och fantastiska, men oväntade, skådespeleri (mer om det längre ner) så var det filmens lekfulla och surrealistiska bildspråk som fick mest uppmärksamhet när den släpptes. Med en någorlunda tunn budget på 20,000,000 $, var Gondry tvungen att använda sig av de knep han lärt sig under tiden som musikvideoregissör och så mycket praktiska effekter som möjligt. Filmad till större delen med handkameror, för en mer naturalistisk känsla, är Eternal Sunshine ett praktexempel när det kommer till film som illusionsverktyg. Nedanstående klipp visar hur fyndigt klippt filmen är:

media type="youtube" key="3lX50Lh2Iec" height="315" width="560"

Och för att få ett smakprov på hur han arbetat med specialeffekterna fungerar detta klipp ypperligt, där ett perspektivtrick används i en av filmens mest bisarra scener:

media type="youtube" key="II0er7TmkS8" height="315" width="420" Michel Gondry är en väldigt spontan filmskapare. Ser han en möjlighet så tar han den, något som framgår tydligt om man tittar på DVDns extramaterial. Bland annat berättas det om en scen då Joel och Clementine stöter på en stor elefantparad i New York. Scenen är filmad på ledig tid, då paraden bara råkade passera utanför deras restaurangs fönster och stod varken i manus, eller var planerad i förtid. Alla reaktioner i denna scen är därmed helt autentiska, och scenen, trots att den är kort, är en av filmens bästa. Det är stunder som dessa som man verkligen förstår vilket geni Gondry är. Men även om filmen skulle ha förlorat mycket av sin charm utan Gondrys excentriska sätt att berätta historien för oss, så hade den inte varit någonting utan dess skådespelare.

=Skådespelare= Det är inte bara filmens manus och regissör som är tämligen originella, utan även dess modiga casting. I huvudrollen som den osäkra och tillbakadragna Joel hittar man Jim Carrey, i en roll man aldrig trodde man skulle få se honom spela. En känsla som även uppstår när man inser att Kate Winlet är helt oigenkänbar som den färglada och högljudda Clementine. Det geniala i hela det hela ligger i att Kate och Jim nästan spelar varandras paradroller. Jim är pryd och tystlåten och Kate är ett virrvarr av känslor och färger, och tro det eller ej, men det funkar felfritt. Jim Carrey nominerades bland annat till en Golden Globe för sin insats, och Kate till en Oscar. I minst lika minnesvärda biroller hittar man även Mark Ruffalo, Kirsten Dunst, Tom Wilkinson, Elijah Wood och David Cross. En superb rollista och en fantastisk uppvisning i skådespeleri från alla inblandade.

=Efter Eternal Sunshine= Eternal Sunshine, som hade sverigepremiär 20 augusti 2004, spelade sammanlagt in 72,258,126 $, vilket är betydligt mer än filmens ursprungliga budget på 20,000,000 $. Filmen hyllades av både kritiker och biobesökare, och i skrivande stund ligger den på 66:e plats på IMDBs lista över filmhistoriens bästa filmer, framröstad av sajtens användare och denna länk ger en överskådlig blick över alla priser filmen överöstes med: [] Filmen har, minst sagt, satt sina spår i filmvärlden och är en av riktigt få moderna klassiker, tack vare sin originalitet och det faktum att det ännu inte kommit en film som lyckats efterlikna dess unika stil.

Alla inblandade har efter filmens stora succéer gått vidare med andra projekt, men har aldrig riktigt nått samma höjder sedan dess. Charlie Kaufman fortsätter att skriva sina manus, och började år 2008 att regissera sina egna filmer. Han regisserar i nuläget sin andra långfilm, Frank or Francis. Michel Gondry har fortsatt göra film, men ingen har fått lika bra kritik som Eternal Sunshine. Hans senaste, The Green Hornet, sågades rätt rejält, men han verkar få sin revanch i år då hans senaste film, The We and the I, har premiär på Cannes-festivalen. Skådespelarnas karriärer har gått åt olika håll, men alla är fortfarande aktiva och har flera filmer på gång.

Filmen i sig lever vidare i minnet hos diverse filmälskare världen över, även om den kanske inte har lika stor klassikerstatus som, till exempel, Gudfadern. Men trots det finns det forttfarande ingen film som kan ställa sig brevid Eternal Sunshine, och faktum är att jag tvekat att det någonsin kommer att komma något liknande på biograferna. Den har vunnit sin respekt och plats i historien som en film som varken kan, eller någonsin, kommer att kopieras. En helt unik filmupplevelse, från början till slut.

=Personlig Åsikt om Eternal Sunshine= Eternal Sunshine of the Spotless Mind är utan tvekan en av mina favoritfilmer, då den inte påminner om något man tidigare har sett. Det är en fantastiskt fin kärlekshistoria som berättas på ett unikt och smart sätt, där man som tittare slängs mellan minnen och tidpunkter, utan att någonsin känna sig vilsen i vad det är som faktiskt händer. Manuset är briljant, ner i minsta detalj, där varje liten biroll berör och fascinerar och där varje tvist känns som en logisk händelseutveckling mot det perfekta slutet.

Michel Gondry är lika mycket regissör som han är illusionist, och han är som klippt och skuren för den här filmen. Han får verkligen leva ut sina fantasier och använda sig av sina säregna effekter, till ett makalöst resultat. Dagarna som musikvideoregissör verkar ha gagnat honom, och sättet han kombinerar musik och bild är fantastiskt och flera scener är oförglömliga. Hans förmåga att balansera allvar och humor, och både få en att skratta och gråta, är få förunnad.

Skådespeleriet är fenomenalt, även om Carrey ibland flummar iväg i sitt vanliga, flummiga jag. Men i överlag är det helt enastående prestationer som framförs, och att endast Winslet Oscar-nominerades är ett elakt skämt.

Det enda lilla klagomålet jag har är det faktum att filmen, någonstans i mitten, blir lite väl stressig i tempot. En slags katt-och-råtta-lek påbörjas i Joels minne, och det blir tvära kast hit och dit, något som sabbar den fina stämningen som byggts upp. Men i och med att det är en viktig del av historien så förlåter man filmen för dess hektiska mittenparti och bara njuter av all idérikedom som man bjuds på. För i slutändan är Eternal Sunshine of the Spotless Mind en film man inte kan, eller vill, glömma.

=Källor= [] [] Filmens bonusmaterial på DVD-utgåvan