Ratatouille

=**Ratatouille - en revolutionerande animation**=

**Bakgrunden till Ratatouille**
Idén till **Ratatouille** uppstod så tidigt som under 2001 av jan Pinkava, då skapades orginaldesignen til alla kulisser och karaktärer. Pinkava hade dock ingen som helst kunskap till hur filmindustrin var uppbyggd, och så sent som 2005 så sålde han konceptet till Pixar som tillsammans med Brad Bird valde att ta sig an idén med kärlek, tid och en stor budget (150 miljoner dollar). Bird trodde på idén och vidareutvecklade den till en stor produktion som ägde rum mellan 2005-2007.

Vad som gjorde Ratatouille så speciell när den kom ut var romantiseringen av både staden Paris samt avancerad matlagning, till och med gourmet samt rödvin i en barnfilm. Matkritiker har även rosat filmen i sitt sätt att sätta stämning. Aldrig har en animerad film varit så sinnestimulerande i form av soundtrack och bild tillsammans. En symfoni har den bland mycket kallats för av kritiker.

media type="youtube" key="3YG4h5GbTqU" height="315" width="420"

Imponerande research arbete
Tillsammans med producenten Brad Lewis och de andra deltagarna av skapandet var researcharbetet för Ratatouille enormt stort. De gick på matlagningsklasser i månader för att hitta rätter som kunde se aptitliga ut i animerad form, de spenderade mycket tid i Paris för att förstå miljön och kunna romantisera den i en animerad spelfilm, samt testade olika scener i verkligenheten. Engegemanget bakom filmen handling och kärlek till mat och staden Paris var enormt. Brad Bird och Brad Lewis arbetade intensivt med illustratörerna för att kunna skapa riktiga karaktärer av de råttor som hade huvudkaraktärerna. Råttor anses som läskiga, och då detta skulle bli en spelfilm med barn som synnerlig målgrupp blev detta snabbt ett problem. De valde att göra huvudkaraktären Remy till en mänskligare version av en råtta men glansigare päls, snälla ögon och på stående ben för att få barnen att sympatisera med honom som protagonist. Bird hade aspirationer om att filmen skulle mynna ut i en av vår tids mest genomarbetade animerade spelfilmer, vilket också reaktionen skulle bli.

Inga kända namn som personligheter - skaparnas tur
Rösterna som medverkar i Rattatouille har inte något större kändisskap, **Pat Oswald**, amerikansk standup-komiker är det närmsta vi kommer kommersiella namn i Ratatouille. Nej istället, kanske för omväxlingens skull, är det producenterna och illustratörernas tur att få dra publik.

Det är nämligen det Oscarsbelönade teamet bakom Superhjältarna (Org.The Incredibles) som ligger bakom Ratatouille. Brad Bird har sedan innan varit producent och regissör för succéserien **The Simpsons,** pixar-filmen **UPP** samt **Toy Story 3D.** Vid sin sida hade han **Brad** **Lewis**, producent från **Antz** och **Bilar** samt **Jim Capobianco**, producent från bland annat Disneysuccén **Lejonkungen**. Ett team uppbyggt på Oscarnomineringar satte ribban högt för **Ratatouille**, vilket skulle bli en större kassasuccé än någon hade kunnat tro.

**Hyllad, upp- och nedgångar samt storheten med Ratatouille**
Filmen blev hyllad av kritikerna när den dök upp på vita duken världen över, inte bara pga. De höga förväntningarna på illustratörerna och producenterna. Många kritiker menade att Ratatouille inte tillfredställde barnen utan hela familjen på ett sätt som få av dagens animerade spelfilmer gör ([]). Soundtracket blev mycket uppskattat med anledning av dess sofistikerade toner i kontrast till andra animerade spelfilmer ämnade för barn samt romantiseringen av en metropol. En animerad fröjd för ögat.

Ratatouille gjorde inte en supersuccé under sin öppningshelg på biografer runt om i USA, ungefär 47 miljoner dollar. Vilket är det lägsta en Pixar-film fått i kassan efter en öppningshelg. Däremot drog filmen in en hel del på biografer runt om i Europa, vilket gjorde den till tredje största inkomstkällan för Pixar, näst efter Toy Story och Hitta Nemo. Intäkterna för filmen är nu uppe i 623,722,818 dollar vilket gör den till den 82 största filmen (ekonomiskt sätt) någonsin.

Vad som satte Ratatouille på kartan gällande priser var filmens enorma bragd under Oscars galan, Academy Awards 2008 då den fick hela 5 nomineringar varav en vinst för bästa animerade film. Ingen animerad film har någonsin fått så många Oscarsnomineringar, vilket satte den matglade råttan på kartan för gott. Ratatouilles ekonomiska framgång gjorde Pixars image ännu starkare och bekräftade det faktum att Brad Bird ännu en gång var ett genidrag att använda i sina dator-animerade spelfilmer.

Ratatouille utspelar sig till en början på Frankrikes landsbyggd, där råttan Remy, en karaktär man direkt sympatiserar med, känner sig inte så lik sina “med-råttor”. Remy är intelligent, har ett luktsinne utan dess like och en fascination över Gourmet-kocken Gausteu. Under filmens början får dock Remy reda på att sin förebild har dött, vilket skakar hela hans världsbild då gourmet-kocken måste talat specifikt till honom “alla kan laga mat”.
 * Resumé**

Remy tar sig från sin flock för att undersöka storstaden Paris vilket han länge velat göra, och råkar av en händelse halka in på Gaustaus egna restaurang, där han träffar sin nya livskamrat: Linguini. Gausteaus son, diskplockare vars matkunskaper inte är av samma kvalitéer som Remys. Men efter en oväntad vändning på jobbet blir matlagningskunskaper ett faktum och han tar Remy till sin hjälp. Remy, i form av Linguini, styr upp kaoset som varit efter Gasteaus död och lyckas imponera på både gäster och kritiker och gör Gasteaus krog till Frankrikes bästa ännu än gång, och bevisar det som han en gång förespråkade “att alla kan laga mat”.

Ninas tankar
Filmen har ett genomgående långsamt tempo, inte i form av kamerasekvenser, för de varierar mellan snabba rått-jakter till flera minuters matlagningskunskaper. Vad jag menar med långsamt tempo är den genomgående “feel-good-stämningen” som sprider sig i kroppen. Det finns få scener i filmen där man känner att något riktigt obehagligt skulle kunna äga rum.

Perspektivet går från objektiv till subjektivt, om vartannat, med anledning att skapa kontraster till hur liten råttan Remy faktiskt är i de stora sammanhang han befinner sig i. Den växlar mellan närbild för att få riktigt känslofyllda ansiktsuttryck till översiktsbilder i fågelperspektiv över restaurangens alla anställda.

Animationen är väldigt genomarbetad, maten som tillagas ser otroligt aptitlig ut (vilket gör Ratatouille till en otroligt revolutionerande film i ett animations-perspektiv) samt karaktärernas mimik och kropspråk känns väldigt realistisk. Digesisen sköts till viss del av Gasteau på sina ställen, vilket skapar redan från början en skön betraktar-känsla i historien.

Vad det gäller den dramaturgiska modellen är den ganska avsvalnad, dvs den finns där men är inte lika tydligt som för vilken hollywoodrulle som helst. Kanske var det därför den gick så bra i Europa? Eller kanske är det därför den gick så bra i hela familjen, inte bara barnen? Anslagspresentationen introducerar problem direkt: han är råtta, och kan därför inte laga mat. Men den första vändpunkten kommer väldigt snabbt i form av Linguinis lösning: råttor kan laga mat, via människor.

Konfliktupptrappningen slits mellan den onda huvudkocken (antagonist 1) och matkritikernas matkritiker Anton Ego (antagonist 2). Konlikten löser sig under vändpunkt nummer två då Remy får chansen att laga maten helt på egen han och med fria tyglar. Avtoningen sker i samband med att Gasteaus restaurang får en stjärna till att pryda sin Guide Michelin-artikel med.

Ratatouille är en fröjd, inte bara för ögat och den varma känslan inom sig, utan även för örat. Soundtracket är bland de bästa jag hört i en animerad spelfilm, då den skulle komma ur vilket franskt hem som helst. Inga stressiga toner vilket vi lätt kan associera barnfilmer med. I Ratatouille föredras lugna dragspel och gitarrer i en skön symfoni. Ett imponerande samspel i Paris, dess vin och mat.

Att se Ratatouille är någon som hänt inte bara en, två eller tre gånger. Jag har en dvd som jag kan sätta på lite när jag vill för att bli lite inspirerad. Som liten bagare var jag alltid fascinerad (precis som Remy) av vilka smaker man kunde kombinera, och hur bra de kunde göra sig tillsammans. Det var först när jag såg Ratatouille som jag blev inspirerad av att matlagning skulle kunna vara min grej. Den fick mig att prova på allt från grytor och soppor till en hederlig grönsakslåda i ugn. Idag är jag fortfarande intresserade, skillnaden är dock att jag får ta ett glas rött vin medan soppan kokar. Precis som Linguini.

Källor: [] [] [] []